Åbenbart i "Legion":
Vrangforestilling starter som andre idéer. Som et æg.
På skallen ser man ingen fejl.
Det er indmaden, der tæller.
- Du hjælper stadig Skyggekongen. - Det kan ikke nægtes.
Hvordan kan du være virkelig?
- Hvis krop er det? - Farouk fandt vist ikke sin krop.
- Jeg tror, han fandt min. - Nej!
KAPITEL OTTE
MORALPANIK
Moralpanik defineres som almen angst for -
- en oplevet trussel imod samfundets moralske principper.
Vejen til moralpanik har mange stoppesteder.
Den første er bekymring.
Denne bekymring, som i starten er begrænset -
- spredes fra person til person.
Den forstærkes af kulturelle kræfter.
Indtil rationel ængstelse bliver til irrationel frygt.
Folk begynder at tro, der sker noget frygteligt.
Noget, som de ikke kan se.
Som de ikke kan kontrollere.
Det er sket for andre. Det vil ramme dem.
- Heks! - Fang hende!
Uanset om truslen er ægte eller ej -
- er reaktionen det i allerhøjeste grad.
Og den er ofte overdreven.
Spørg dig selv: Hvad er mest skræmmende?
Frygt? Eller de frygtsomme?
Amahl Farouk.
Bændelorm, parasit, lortebille.
Jeg udfordrer dig.
Du er vred. Sig noget.
Brug dine ord.
- Amy. - Må jeg være fri.
- Hun fik dig på tosseanstalten. - Jeg var syg.
Du var en spøg, som hun lo ad.
David, den dansende bjørn.
Hun forsøgte at hjælpe mig.
Og du slog hende ihjel.
Gjorde hun det? Hjalp dig?
Eller ønskede du grufulde ting over kære søster Amy?
Frygtelige ting. Ubeskrivelige ting.
Husk: Ingen hemmeligheder.
Det var bare tanker. Det var...
Det var sandheden. Du hadede hende.
Du ønskede hende død, fordi hun kaldte dig skør.
Hun hindrede dig altid i at være den, du var eller kunne blive.
Og nu skal de bøde for det.
- Hvem? - Alle.
Tag masken af. Vis dem dit ansigt.
Du kunne jo være smuk.
Jeg er ikke som dig. Jeg skjuler mig ikke bag masker.
Alle skjuler sig bag en maske.
Jeg er træt af tuderiet.
Gør, hvad du vil. Tag, hvad du vil.
Guder skaber regler. De følger dem ikke.
Jeg er færdig med det her.
Du og jeg... vi er ikke venner.
Jeg vil ikke hjælpe dig mere.
Jeg finder din krop og brænder den.
Og hvis du er heldig -
- gør jeg ikke andet. Forstået?
Nå...
Det lader til, at jeg tog fejl.
Du er ikke parat til at sidde hos de store.
Tilbage til børnebordet. Jeg vil savne dig.
Vi ses sikkert igen, når jeg er tilbage i min krop. Mit tempel.
Klar. Parat.
- Farvel. - Løb.
- Hvem er han? - Ignorer ham. Så går han måske.
Amy.
Det passer ikke.
Det, han sagde... Det her ønskede jeg ikke.
Jeg...
Undskyld.
Du skal ikke grine.
Hold op!
Nu!
Hold op. Vi må ikke tortere ham. Det er grusomt.
Kan han føle smerte?
Vil du tale om det?
Amy.
Nej.
Farouk vil gøre dig distraheret og følelsesladet.
Jeg ved det.
- Du må ikke lade ham. - Det ved jeg.
Hvad sagde hun om det? Mig i fremtiden.
- Det har vi ikke talt om. - Det bør I nok gøre.
Tal med hende. Hvis du ikke vil tale med mig.
- Generer det dig ikke? - At du taler med mig i fremtiden?
- Hvorfor det? - Ikke for noget.
Jeg vil ikke have, at du skal blive jaloux.
På mig selv? Hvorfor skulle jeg?
- Hvorfor skulle jeg være jaloux? - Det er bare lidt sært.
Du er dig, og hun er også dig, og jeg er ikke...
Der findes jo ingen manual.
- Er du sammen med hende? - Nej.
- David? - Du er jaloux.
Det er jeg ikke.
Jeg er bare... Du har ret. Det er sært.
Lad os...
Vi kan fastsætte nogle regler.
Fint.
Du må gerne tale med hende.
Hvis hun skal have et kram eller noget.
- Jeg ved, at det er ulogisk. - Det er din holdning.
Jeg elsker dig.
- Vil du også sige det? - Klap i.
Jeg elsker dig.
Begynd.
David?
Voilà, gudinde. Mig en fornøjelse.
Hvordan?
Tror du, at David er den eneste, der kan overliste universet?
En skam.
Han har sagt det til dig. Han vil ikke hjælpe.
Tror du, jeg behøver hans hjælp? Mig, Skyggekongen?
Han slår dig ihjel.
I min tid taber du. Så ja. Jeg tror, du har brug for ham.
Spiller du terninger?
Satser du? Terningespil.
Et hasardspil. Sandsynlighed.
- Man kan få sig en fordel. - Du mener snyde.
Hjemfald. Det er et juridisk begreb.
Det betyder, at éns arv, i henhold til loven -
- tilfalder staten, hvis man dør uden at efterlade en arving.
- Jeg forstår ikke. - Jeg siger bare...
Hvem skriver loven? Staten.
Så det er aftalt spil.
Måske er jeg staten.
Så selv når jeg taber...
vinder jeg.
Du kan ikke gøre mig noget her. Det ved du godt, ikke?
Er du sikker?
Men nej, min kære.
Hvorfor skulle jeg gøre dig fortræd?
Vi er allierede. Vi vil begge det samme.
At jeg skal leve.
Jeg ved, hvorfor jeg ønsker det her.
Spørgsmålet er: Hvorfor vil du have det?
- Vi har brug for dig. - Vi?
Jeg har brug for dig.
Til at hindre verdens undergang.
Og hvem skal få verden til at gå under?
Myrer? Små mennesker med bomber?
En tredje verdenskrig?
Nej.
Nej. Det er umuligt.
Hold op.
I århundreder sagde alle:
"Amahl Farouk er skurken."
År efter år kom de.
Heltene med blå øjne og hvid hud.
For at dræbe mig. Kongen.
De troede, at de ved at dræbe mig -
- kunne redde verden.
Og nu siger du, at det modsatte passer.
At skurken...
er en helt.
Og at helten er skurken.
En oxymoron.
- Måske er vi alle skurke. - Alle?
Hvis du er jorden og fuglene...
Fred.
"Når to stammer går i krig...
kan man kun score ét point".
Frankie Goes to Hollywood.
Hvis David ikke hjælper mig...
så gør du.
Og sammen skal vi beherske verden.
Frelse verden.
Fra ham.
Er det ikke sært, at vi begge har været inde i David?
I mental forstand, altså.
- Jeg ved, hvad du har gang i. - Hvad?
Barberer armhulerne?
Du er ikke Lenny, og du er ikke Amy.
Du er sangen i en gidselkrise, der gør kriminelle forvirrede.
Jeg hører, hvad du siger, og jeg er enig.
Vi bliver gode venner.
Det går aldrig.
Intet af dit galmandsværk.
Hvad end Farouk har bedt dig om...
Jeres hemmelige plan er bare støj.
Han voldtog mig. Farouk.
Igen og igen.
Han holdt mig fanget i sin hjernes kælder.
Som en amishpige, der bortføres i vejkanten.
Men... Skidt pyt.
Venner før kvinder, ikke? Al magt til tøserne.
Hallo?
Hvad vil du?
Hjælp! David!
Hjælp!
- Hør godt efter. - Er jeg ved at blive gal?
Admiral Fukyama er...
Han ser og hører alt. Her er vi i fare.
- Hvor længe har du vidst det? - Længe nok. Det er farligt.
Vidste du det?
Beklager. Vær fokuseret.
Hun var min søster.
Det gør mig ondt. Du må koncentrere dig.
Om hvad? At forhindre en mulig dommedag?
Han myrdede hende og lemlæstede hende og gjorde hende til...
Kan Farouk standse det, hvis han får sin krop?
Det ved vi ikke. Men jeg ved, at vi taber uden ham.
Du er ikke Syd.
Ikke min Syd.
Det vil jeg gerne være.
Nej.
Okay.
- Jeg forstår. - Jeg kan ikke.
Jeg lovede det.
- Gå, hvis du ikke vil hjælpe. - Jeg vil gerne.
Jeg forstår. Det er for meget.
Jeg forlanger for meget.
Gå nu.
Jeg klarer mig. Verden...
Bare lev.
Træf gode valg. Så bliver det måske anderledes.
Syd, jeg...
- Det føles forkert at hjælpe ham. - Det ved jeg.
Jeg skulle ikke have spurgt.
Jeg vil savne dig.
Kan vi sige farvel?
Nogle gange i en drøm...
husker man, man har drømt det før.
Men mindet er kun en del af drømmen.
En drømmeerindring af en drøm.
I virkeligheden sker det for første gang.
Igen.
Syd.
Hvad sker der med mig?
Jeg har kun rygter. Folk går til Fukyama og kommer ikke tilbage.
- Hvad gør han ved dem? - Han æder dem.
Det sker ikke for os.
- Frygt for grufulde ting. - Dræb, eller bliv dræbt.
- Dominer. - Rædselsslagen. Paralyseret.
- Cinnober? - Tilintetgør.
Syd?
Flyt dig.
- Analyserer. - Udvidede pupiller.
- Forhøjet puls. - Fysisk konflikt sandsynlig.
- Chance for sejr? - 68 procent.
Kæphøje kællinger.
- Gendanner. - Gendanner.
Gendanner.
- Hallo! - Vi ved det.
- Slut med at lege skjul. - Fjern kurven. Lad os se.
Nu.
- Hvad venter du på? Dræb den! - Nej!
Hvad laver I?
Skyggekongens forrædere.
Nej, det er noget andet.
Hvad er der?
Vanvid.
- Ukendt organisme. - Iværksæt inddæmningsrutiner.
Satans.
Det er en dum idé.
Bliv her.
- Han er døende. - Vi kan redde hans sind.
Før ham til hovedcomputeren.
Hallo.
Du gjorde mine venner syge.
Ja, hejsa.
Forstår du mig?
Du valgte eddermame et dumt tidspunkt.
Det er ikke din skyld. Jo, men tidspunktet er dårligt valgt.
Jeg har travlt med Skyggekongen, og det her...
Det her hjælper ikke, så...
Jeg håbede, du kunne forstå mig -
- og måske, tja... forsvinde.
Rejs hjem igen. Ellers må jeg dræbe dig. Forstår du det?
Åbenbart ikke.
Husk: Jeg havde tænkt mig at lade dig gå.
Hvad har vi så lært?
At en vrangforestilling er en idé.
At en idé kan være smitsom.
At mennesker er dyr, der søger mønstre.
Vi foretrækker begreber, der passer ind i et mønster.
Med andre ord: Vi tror ikke på det, vi ser.
Vi ser det, vi tror.
Når vi stresses, eller begreber anfægtes, og vi føler os truede -
- kan vores begreber blive irrationelle.
Den ene vrangforestilling fører til en anden.
Imens sindet kæmper for at bevare sin identitet.
Og når det sker, kan det, der begyndte som et æg...
blive til et uhyre.
Tekster: Kasper Herløv www.sdimedia.com